ДИСИДЕНТІВ — ТЛУМАЧЕННЯ
ДИСИДЕ́НТ а, ч.
Особа, релігійні погляди якої розходяться з офіційним релігійним ученням.
Приклади
- Замість віротерпимості до дисидентів інтереси країни твердо висунули на порядок денний релігійну унію. (Іван Ле)
- Папа Климент своєю особливою буллою від 6 вересня 1765 року зобов'язує примаса польського вважати дисидентів і їхні вчинки бунтом! Скарги православних і ходатайства [клопотання] іноземних дворів за них відхилено. (Г. Колісник)
Особа, яка не погоджується з панівною ідеологією в країні.
Приклади
- Як відомо, царський уряд своїх політичних опонентів, неблагонадійних усякого спектра (дисидентів!) засилав до Сибіру. (Є. Гуцало)
- Якщо .. жінка має погляди, які йдуть у розріз із генеральною політикою уряду, то цілком можливо, що й дитина стане дисидентом. (Ю. Винничук)
Коментарі
Останні коментарі
Щоб додати коментар, увійдіть.