ЗВИЧИТИ — СЛОВОЗМІНА
зви́чити
Інфінітив | зви́чити, звичить | |
Однина | Множина | |
Наказовий спосіб | ||
1 особа | зви́чмо | |
2 особа | звич, звич-но | зви́чте |
Майбутній час | ||
1 особа | зви́чу | зви́чим, зви́чимо |
2 особа | зви́чиш | зви́чите |
3 особа | зви́чить | зви́чать |
Минулий час | ||
чол. р. | зви́чив | зви́чили |
жін. р. | зви́чила | |
сер. р. | зви́чило | |
Безособова форма | ||
звичено |
Коментарі
Останні коментарі
Щоб додати коментар, увійдіть.