ІНЕРЦІЙНІ — ЕТИМОЛОГІЯ
іне́рція
запозичення з західноєвропейських мов;
фр. inertie «бездіяльність, нерухомість», англ. inertia, нім. Inertíe «тс.» походять від лат. inertia «бездіяльність, млявість, нерухомість», пов’язаного з iners (-ertis) «бездіяльний, невмілий, млявий», утвореним із заперечної частки in- «не-» та іменника ars (artis) «ремесло, мистецтво»;
р. болг. ине́рция, бр. іне́рцыя, п. inercja, ч. inercie, слц. inercia, м. инерција* схв. инèрција, слн. inêrcija;
Фонетичні та словотвірні варіанти
іне́ртний
інерці́йний
Етимологічні відповідники
Слово | Мова |
inertia | англійська |
іне́рцыя | білоруська |
ине́рция | болгарська |
inertia «бездіяльність, млявість, нерухомість» | латинська |
in- «не-» | латинська |
iners | латинська |
-ertis | латинська |
инерција | македонська |
Inertíe «тс.» | німецька |
inercja | польська |
ине́рция | російська |
инèрција | сербохорватська |
inercia | словацька |
inêrcija | словенська |
inertie «бездіяльність, нерухомість» | французька |
inercie | чеська |
Етимологічний словник української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України