СЕЙМИКУ — ЕТИМОЛОГІЯ
сейм «законодавчі збори, представницька установа в Польщі; парламент у Польщі, Литві, Латвії, Фінляндії»
запозичення з польської мови;
п. sejm «зібрання, з’їзд, конгрес; законодавчі збори, парламент», як і слн. sêjem «базар, торг; собор», укр. сойм «сейм», стсл. сън-ьмъ, ч. sněm, походить від псл. sъ(n)-jьmъ «зібрання», пов’язаного з дієсловом *sъ(n)jьmati (sę) «збирати(ся)», утвореним за допомогою префікса sъn- «з-, разом» від дієслова imati «брати»;
р. бр. болг. сейм, вл. sejm, схв. сеjм, слн. sêjm;
Фонетичні та словотвірні варіанти
сейма́ти
«розмовляти»
се́ймик
сейми́ти
«радити»
сеймува́ти
«брати участь у сеймі»
Етимологічні відповідники
Слово | Мова |
сейм | білоруська |
сейм | болгарська |
sejm | верхньолужицька |
sejm «зібрання, з’їзд, конгрес; законодавчі збори, парламент» | польська |
sъ(n)-jьmъ «зібрання» | праслов’янська |
*sъ(n)jьmati (sę) «збирати(ся)» (sę) | праслов’янська |
sъn- «з-, разом» | праслов’янська |
imati «брати» | праслов’янська |
сейм | російська |
сеjм | сербохорватська |
sêjem «базар, торг; собор» | словенська |
sêjm | словенська |
сън-ьмъ | старослов’янська |
сойм «сейм» | українська |
sněm | чеська |
Етимологічний словник української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України