ОРТОПЕДИЧНИЙ — ЕТИМОЛОГІЯ
ортопе́дія «галузь медицини, що займається деформаціями скелета»
запозичення з французької мови;
фр. orthopédie утворено лікарем Н. Андрі (N. Andry, 1658–1742) з основ гр. ὀρϑος «прямий, правильний» і παιδεία «виховання, навчання, освіта, культура»;
р. болг. ортопе́дия, бр. артапе́дыя, п. ortopedia, ч. ortopedie, слц. ortopédia, вл. нл. ortopediski, м. ортопедиjа, схв. ортопѐдиjа, слн. ortopedíja;
Фонетичні та словотвірні варіанти
ортопе́д
ортопеди́ст
ортопеди́чний
Етимологічні відповідники
Слово | Мова |
артапе́дыя | білоруська |
ортопе́дия | болгарська |
ortopediski | верхньолужицька |
ὀρϑος «прямий, правильний» | грецька |
ортопедиjа | македонська |
ortopediski | нижньолужицька |
Андрі | німецька |
ortopedia | польська |
ортопе́дия | російська |
ортопѐдиjа | сербохорватська |
ortopédia | словацька |
ortopedíja | словенська |
orthopédie | французька |
ortopedie | чеська |
παιδεία «виховання, навчання, освіта, культура» | ? |
Етимологічний словник української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України