НЕДОЛУЖНА — ЕТИМОЛОГІЯ
недолу́гий «безсилий, слабий, кволий; [неповороткий, невміючий Дз]»
запозичення з польської мови;
п. niedołęga «немічна, млява людина; недотепа, розтелепа, нездара; каліка; імпотент» не зовсім ясного походження;
пов’язується (Sławski I 155; Преобр. I 640) з dola «доля»;
виділяються (Machek ESJČ 293–294) морфеми псл. ne, do і кореневе lǫg-, яке зіставляється з нвн. langen «вистачати»;
виводиться також (Brückner 360) з п. ст. niedołęka «немічна людина», dołęka «сила, насильство; достаток, запас; досвід; сильна людина», зіставлюваних з łączyć «з’єднувати», укр. лучи́ти;
р. [недолу́гий, недолу́жный] «слабосилий, кволий, млявий, хворий; невправний», бр. [недалу́гі, недалу́жны] «слабосилий, кволий»;
Фонетичні та словотвірні варіанти
недоле́нґа
«бездарна людина»
недо́лу́г
«нероба»
недолу́га
«слабосила, квола людина; нероба ВеУг; дряхлість, слабість, недостатність Ж»
недолу́жний
Етимологічні відповідники
Слово | Мова |
недалу́гі | білоруська |
недалу́жны «слабосилий, кволий» | білоруська |
niedołęga «немічна, млява людина; недотепа, розтелепа, нездара; каліка; імпотент» | польська |
dola «доля» | польська |
niedołęka «немічна людина» | польська |
dołęka «сила, насильство; достаток, запас; досвід; сильна людина» | польська |
łączyć «з’єднувати» | польська |
ne | праслов’янська |
langen «вистачати» | праслов’янська |
недолу́гий | російська |
недолу́жный «слабосилий, кволий, млявий, хворий; невправний» | російська |
лучи́ти | українська |
Етимологічний словник української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України