ЛІНГВІСТИЧНИЙ — ЕТИМОЛОГІЯ
лінгві́стика «мовознавство»
запозичення з французької мови;
фр. linguistique «лінгвістика», відоме з XIX ст., утворене на основі лат. lingua «язик; мова», яке розвинулося з ст. dingua «тс.» (зміна d в l відбулася внаслідок зближення з lingere «лизати» чи в результаті впливу діалектів), спорідненого з гот. tuggō «язик», двн. zunga, нвн. Zunge «тс.», укр. язик;
р. болг. м. лингви́стика, бр. лінгві́стыка, п. lingwistyka, ч. слц. lingvistika, вл. linguistika, схв. лингвùстика, слн. lingvístika;
Фонетичні та словотвірні варіанти
лінгві́ст
лінгвісти́чний
Етимологічні відповідники
Слово | Мова |
лінгві́стыка | білоруська |
лингви́стика | болгарська |
linguistika | верхньолужицька |
tuggō «язик» | готська |
zunga | давньоверхньонімецька |
lingua «язик; мова» | латинська |
dingua «тс.» (зміна d в l відбулася внаслідок зближення з lingere «лизати» чи в результаті впливу діалектів), (ст.) | латинська |
lingere | латинська |
лингви́стика | македонська |
Zunge «тс.» | нововерхньонімецька |
lingwistyka | польська |
лингви́стика | російська |
лингвùстика | сербохорватська |
lingvistika | словацька |
lingvístika | словенська |
язик | українська |
linguistique «лінгвістика» | французька |
lingvistika | чеська |
Етимологічний словник української мови Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні НАН України